Александър Пушкин
Вървя ли в улиците шумни…

Превод от руски: Никола Фурнаджиев, —

chitanka.info

Вървя ли в улиците шумни…[0]

Вървя ли в улиците шумни,

препълнен храм ли посетя,

или съм с юноши безумни,

все виждам моята мечта.

Аз мисля си: ще минат дните

и тез, що виждаме сред нас,

ще слязат всички в тъмнините,

и бие вече нечий час.

Дъба ли видя зеленеещ,

аз пак си мисля за това:

и мене той ще надживее,

както бащите надживя.

В ръцете си дете ли взема,

аз вече казвам си: прости!

За мен да тлея ми е време,

на мястото ми ти цъфти!

И свикнах, като си отиват

годината или денят,

годишнините да откривам

на неотменната им смърт.

Къде ли мойта смърт ме дебне?

Сред боя, в бурното море

или долчинката съседна

праха ми сив ще прибере?

Знам: на трупа е безразлично

где гние в гробищния мраз,

ала до своя край обичан

бих искал да почивам аз.

И нека да кипи, пред входа

на гробницата младостта

и равнодушната природа

да грее с вечна красота.

[0] Напечатано в „Литературная Газета“, 1830 г., бр.2. ↑

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.